Entrevista a Cees Solinger, director gerent de Geesinknorba a Espanya i Portugal
7 de novembre de 2011
Què hi ha darrere del concepte ‘vehicle satèl·lit’? Quins són les característiques d'aquest producte?
En poques paraules podríem definir-ho com un vehicle compacte i lleuger, que serveix de recolzo en la logística de recollida i transport de residus. Són productes proveïts de mecanismes de compactació i de sistemes elevadors, que han estat especialment dissenyats per ser usats en centres urbans, parcs temàtics, àrees vacacionals, aparcaments i zones d'accés limitat on no poden entrar camions convencionals.
![Cees Solinger, director gerent de Geesinknorba a Espanya i Portugal Cees Solinger, director gerent de Geesinknorba a Espanya i Portugal](https://img.interempresas.net/fotos/493683.jpeg)
Es poden emprar també en carrers per als vianants o en parcs públics?
Per descomptat. El baix pes i les petites dimensions que caracteritzen a aquests equips eviten danys en els paviments. D'igual forma, resulten molt útils a l'hora de recollir les escombraries de les papereres instal·lades en grans parcs, com pot ser, a Madrid, El Retir.
Com s'han realitzat fins ara les labors de recollida en aquestes zones d'accés limitat?
Generalment, els centres urbans estan formats per carrers per als vianants i estretes amb comerços i portals en els laterals. Per recollir les escombraries, és habitual moure els contenidors fins a les sortides d'aquestes vies, on hi ha carrers més amples, perquè allí puguin buidar el seu contingut els camions de les escombraries. En poder accedir directament a aquestes zones, aquests vehicles satèl·lits suposen una alternativa còmoda i eficaç, amb l'avantatge afegit de facilitar una recollida selectiva.
Quin és la fórmula més habitual de descàrrega d'aquests vehicles satelitales en els RCV?
Els vehicles recol·lectors o RCV (les sigles dels quals en anglès fan referència a les paraules ‘Refuse Collection Vehicles’), compten amb grans tremuges en les quals els vehicles satèl·lits, amb els seus sistemes d'elevació, aboquen les seves càrregues. En el cas de Geesinknorba, aquests ‘satèl·lits’ es poden combinar perfectament amb els models GPM III Valuepak (ample) i amb la sèrie Norba N3, descarregant aquells en aquestes tremuges i retornant posteriorment a les seves rutes per continuar amb la recollida de residus.
![Vehicle satèl·lit descarregant els residus en un camió RCV abans de prosseguir la seva tasca de recollida Vehicle satèl·lit descarregant els residus en un camió RCV abans de prosseguir la seva tasca de recollida](https://img.interempresas.net/fotos/493328.jpeg)
Podria resumir-nos la gamma que desenvolupa actualment Rossi Oleodinamica?
Són vehicles satèl·lits de 2 a 12 metres cúbics, disponibles en una construcció de metall o d'alumini. Hi ha dos tipus de disseny: un contenidor recol·lector amb costelles (models: R108, R200 i KRO2000) i un contenidor llis (model QUBE). Els contenidors recol·lectors poden ser col·locats sobre un bastidor de 3,5 a 10 tones, com un Isuzu o Mitsubishi Canter. Amb un xassís més petit hi ha menys contaminació acústica, menys emissions de CO2 i una considerable reducció del consum de combustible.
Quins tipus de caixa poden incorporar?
El client pot triar entre acer i alumini, obtenint amb aquest segon material, com a principal avantatge, una major lleugeresa i, per tant, una major càrrega útil. Són caixes tancades hermèticament, per la qual cosa s'evita la pèrdua de lixiviados on hi ha acumulació de líquids, així com males olors i vessis en les calçades.
Quants operaris són necessaris per treballar amb aquests vehicles?
L'habitual és treballar amb un únic operari però existeix la possibilitat de posar un estrep en la part posterior per a un segon treballador.
Quines sinergies aporten aquests vehicles satèl·lits a la resta de gamma amb la qual ja explica Geesinknorba?
Són productes perfectament complementaris, que ens permeten cobrir el buit que teníem fins als 12 metres cúbics, incidint en el nostre objectiu de donar una oferta integral als clients perquè aquests ens vegin com un ‘one stop shop’, és a dir, que al nostre catàleg trobi tot allò que necessiti: recol·lectors de 12 a 28 metres cúbics, camions per a residus industrials i domèstics, barredoras Johnston, equips de càrrega lateral AMS i autocompactadores i plantes de transferència Kiggen.
Podria donar-nos algunes dades de Rossi Oleodinamica?
És una empresa familiar fundada en 1960 per Lazzaro Rossi sota el nom ‘Officina Meccanica Lazzaro Rossi & Figlio’ com a especialista en maquinària agrícola. Posteriorment, van entrar en la companyia els fills del fundador, Óscar i Galiano. En 1980, va patentar el seu primer minivehículo recol·lector de residus, que des del principi va gaudir d'un notable èxit, la qual cosa va permetre a la companyia seguir creixent. En els anys següents, ja sota el nou nom de Rossi Oleodinamica, es van ser llançant nous productes, arribant a una xifra de vendes de més de 6.000 vehicles. Avui, la seu de la companyia es troba en Riccione, al nord d'Itàlia, i la seva adreça segueix estant en mans dels germans Óscar i Galiano Rossi. Tots els seus productes compten amb les certificacions CE i ISO 9001:2000.
![Model QUBE de vehicle satèl·lit amb contenidor llis Model QUBE de vehicle satèl·lit amb contenidor llis](https://img.interempresas.net/fotos/493329.jpeg)
Tenen previst comercialitzar aquests vehicles satèl·lits fora d'Europa?
Efectivament, des d'aquesta filial no només treballarem aquests productes a Espanya i Portugal, sinó que també cobrirem Amèrica Llatina gràcies a l'acord de col·laboració que mantenim amb un fabricant i distribuïdor de recol·lectors d'escombraries implantat a Lima (Perú). No descartem a més ampliar la nostra presència en aquest ampli continent amb altres col·laboracions.
Canviant de terç, quina situació travessa al nostre país la recollida de residus i, més concretament, el reciclatge?
Des del meu punt de vista, els espanyols són cada vegada més conscients de la necessitat de reciclar. De fet, apreciem un creixement en la demanda per part dels ajuntaments dels nostres equips de doble compartiment per recollir les escombraries de forma selectiva. Aquests models bicompartimentados i fins i tot multicompartimentados tenen un gran futur, com també ho tenen els vehicles de càrrega lateral, que segueixen guanyant quota de mercat.
De totes maneres, tot això depèn dels propis ajuntaments i de com enfoquin el reciclatge, ja que no tots segueixen els mateixos criteris de recollida selectiva. A València, per exemple, ja hi ha zones destinades a residus orgànics per portar-los posteriorment a plantes de compostatge.
En quina mesura pot afavorir a aquesta activitat la nova Llei de Residus?
Abans o després s'havia d'incidir en la recollida selectiva. No podem seguir en la línia de consumir, usar i tirar. Hem de ser conscients que els recursos naturals són limitats. Cal estalviar en matèries primeres i en consum energètic.
Recentment llegia que Espanya està a la cua d'Europa en el reciclat de plàstics, destinant més de la meitat de les seves restes a les escombraries. A què ho atribueix vostè?
Evidentment, el plàstic i, més en concret, les borses fabricades amb aquest material generen un gran inconvenient mediambiental. En els abocadors, aquestes borses triguen segles a descompondre's i a desaparèixer. Tenint en compte que Espanya és un país on prevalen els abocadors sobre les plantes d'incineració, de no prendre mesures, el problema se seguirà agreujant.
En aquest país cada vegada hi ha més veus que advoquen per ‘la regla de les tres erres (3R)’, Reduir, Reutilitzar i Reciclar, però per contra segueix existint un gran tabú en el tema de la incineració de residus, fonamentalment per la por fomentada per determinats activistes ecològics que només miren a curt termini. Avui, la tecnologia ofereix les suficients garanties per incinerar de forma responsable i ecològica, controlant les emissions. Aquestes plantes suposen importants inversions inicials però a la llarga són summament rendibles si es comparen amb l'altra alternativa, la d'enterrar els residus. Les escombraries que s'acumulen en els abocadors ofereixen un greu risc de generar lixiviados tòxics que poden contaminar el subsòl, si bé és cert que a Espanya existeix un control cada vegada més estricte en aquest àmbit.
A més, les plantes d'incineració ofereixen avantatges afegits com la possibilitat de recuperar energia durant el seu procés per produir electricitat, escalfar hivernacles, etc.
![Modelo R108 de vehicle satèl·lit equipat amb contenidor recol·lector amb costelles Modelo R108 de vehicle satèl·lit equipat amb contenidor recol·lector amb costelles](https://img.interempresas.net/fotos/493330.jpeg)
Constantment surten publicades notícies sobre la mala situació econòmica que sofreixen alguns ajuntaments a Espanya. En quina mesura els està afectant aquesta situació com a empresa molt enfocada amb els seus productes a treballs municipals?
Òbviament això no ens ajuda. De fet, considero que el 2012 va a ser un any molt dur per a tots en la venda de nova maquinària perquè molts ajuntaments estan molt endeutats i perquè amb prou feines existeix la possibilitat d'acudir a finançament extern. Això posposarà la renovació dels equips.
Es parla de la creació de mancomunitats de municipis per alleujar els comptes públics, compartint serveis. Què li sembla aquesta alternativa?
D'una banda pot ser interessant per fer una gestió més econòmica dels serveis. Però en el cas de la recollida de les escombraries, té com a contrapartida que aquesta ja no es farà amb tanta freqüència com fins ara sinó que possiblement caldrà fer-la de forma alterna en els dies per poder cobrir tots els municipis. Al marge, per descomptat, de les conseqüències que té, a nivell comercial, que en lloc d'existir quatre ajuntaments que compraven les seves pròpies màquines, ara s'unifiqui l'adquisició en una sola entitat.
Ara que està en auge l'assumpte de les ‘smart cities’ o ‘ciutats intel·ligents’, com pot contribuir Geesinknorba en el seu desenvolupament?
Hem donat passos importants, per exemple amb l'aportació dels nostres vehicles híbrids, segment en el qual hem estat pioners a Espanya i en el qual hem lliurat ja més de 20 unitats, moltes d'elles a Catalunya. Són models que compten amb motor de gas en el xassís i amb bateries en la caixa. Unes bateries que es carreguen durant la conducció i que gaudeixen d'una gran autonomia.
També són molt interessants, en aquest sentit, els nostres vehicles de càrrega lateral, amb funcionament totalment elèctric a partir de bateries de liti, i que permeten reduir el nombre d'operaris necessaris, dels tres característics de la càrrega posterior a tan sols un. Pròximament, l'Ajuntament de Sant Cugat del Vallès (Barcelona) rebrà set unitats.